Mikset voi ymmärtää? Mikset sinä usko minua? Miksi olet niin julma ja miten et välitä?
Samanlainen sinä olet aina ollut: vienyt sinne, paiskonut tänne, sanonut vaikka kuinka pahasti ja suudellut unohdukseksi.
En tajua, miten välitän sinusta aina vain. Et ehkä enää ole taivas ja maa, ainut onni ja elämä, mutta rakastan sinua. Rakastan sinua kaikesta huolimatta. Haluan sinut takaisin, sinä kuulut tänne. Annan kaiken anteeksi. Mutta sinun on ensin tultava takaisin ja pyydettävä anteeksi.
Ei kommentteja:
Lähetä kommentti